-Partaveitsi. -Partaveitsi.
-Ei.
Ei, ei partaveitsi. Peili. Peili.
Peili.
Niin, peili.
Peili.
John on uskomattoman taitava matkimaan.
Sanat ovat hänelle kuin taikatemppuja.
Hän on oppinut puolessa vuodessa kielen alkeet.
Minun on nyt saatava hänet tajuamaan, kuka hän on.
Mikä hän on.
-Peili. Partaveitsi. -Ei, ei.
Ihminen!
Eläin.
Eläin!
-Eläin! Eläin! -Eläin. Eläin!
Phillippe.
Phillippe D'Arnot.
John Clayton.
Sinun kotisi.
Greystoke.
Äiti. Isä.
Isä. Äiti.
Perhe! Ei...
Tuo on sinun äitisi. Tuo on sinun isäsi. Usko pois.
Perhe, John! Äiti, isä! Äiti, isä, perhe!
Kuuntele nyt, John. Montako valkoista apinaa olet nähnyt?
Sinä muistutat minua, et noita muita.
Sinulla on toinen perhe kaukana täältä.
Perhe, jota et ole koskaan nähnyt. Samanlainen kuin minä.
Minun täytyy lähteä kohta oman perheeni luo.
Miksi? Kuollut.
Kuka on kuollut?
Kuollut. Kuten minun. Sinun kuollut.
Miksi sanot noin?
Jos ei kuollut, miksi sinä täällä?
Koska olen eksyksissä...
...ja etsin häntä.
Ja äitini etsii minua.
Hän ymmärsi kyllä menneisyyden ja nykyisyyden käsitteet-
-mutta hän ei voinut uskoa, että hänen äitinsä-
-oli jotain muuta kuin apina.
Ei. Ei. Ei!
Tulevaisuus oli hänelle täysin tuntematon käsite.
Hän ei voinut käsittää-
-että minua odotti toinen elämä toisessa maailmassa-
-ja toisessa ajassa.
John. Äiti. Isä.
Äiti. Perhe! Montako valkoista apinaa olet nähnyt?
Sinä muistutat minua, minua, et noita muita.
-Isä. Äiti. -Ei!
Tuo on sinun äitisi. Tuo on sinun isäsi. Usko pois.
Perhe, John! Äiti!
Isä, äiti, perhe!
Perhe, perhe, perhe!
Koira.
Eläin. Eläin!
Kuusi iskua tällä kertaa mutta ensi kerralla yhdeksän.
-Älä siis tee sitä toiste. -En, herra.
Voisinko saada vähän vettä?
Kiitos.
Pue jotain päällesi.
Se kuuluu paikan sääntöihin.
Ellemme pidä kiinni säädyllisyydestä, meistä tulee samanlaisia kuin villit.
Kiitos.
Olen Buller, paikan omistaja.
Kapteeni Phillippe D'Arnot Belgiasta.
Ystäväni on myös Belgiasta, mutta hän ei puhu englantia.
-Oletan, että haluatte huoneen. -Kyllä kiitos.
Aiotteko jäädä pitkäänkin?
Kiitos.
Tämä ei ole koko maailma, John. Vain sen laita.
-Karanneita vankejako? -Pikemminkin eläimiä.
Vastenmielisiä apinoita.
Katsos, John, osamme eivät ole vaihtuneet.
Katso.
Tuli, John. Tuli.
Oudot kortit.
Tulkaa istumaan, herra kapteeni.
Se on yhdeksikkö. Sinulta jää vuoro väliin.
Kapteeni Billingsin tapasittekin jo. Hän on ollut täällä kauimmin.
Ja loput herrat: Jeffson Brown.
-Olivestone. -Stimson.
-Chalky White. -Mrs. White olkapäällään.
Kuulin, että menetitte tavaranne.
-Missä se sattui? -Pohjoisessa.
Älkäähän nyt. Mistä te oikeasti olette?
Olin mukana British Museumin rahoittamalla tutkimusretkellä.
Kimppuumme hyökättiin kuukausia sitten.
Minun täytyy palata mitä pikimmin Eurooppaan, mutta olen rahaton.
Voin jättää teille velkakirjan.
Edellinen fransmanni ei hänkään pystynyt maksamaan laskuaan.
Luovutimme hänet ranskalais- viranomaisille. He ilahtuivat.
Kävi ilmi, että hän oli karannut vanki.
Voin vakuuttaa teille, että minä en ole rikollinen.
-Mikä te sitten olette? -Olen tutkimusmatkailija!
Valehtelee selvästi.
-Minusta hän ansaitsee selkäsaunan. -Kuusi iskua.
John! John!
Tuli. Tuli!
Sammuttakaa liekit!
Minusta tuntuu, että edessämme on pitkä ja vaikea matka.
Voimme joutua odottamaan viikkoja Englantiin matkaavaa laivaa.
Yritän opettaa Johnille tapoja ja kohentaa hänen kielitaitoaan.
Haluan isän lailla opettaa hänelle kaiken, minkä vain voin.
Tiedän silti, että hänen viemiseensä takaisin liittyy monia riskejä.
Sekä Johnille että hänen perheelleen.
Sanoitko apinoita? Apinoita.
Uskomatonta.
Kahvi, sir Evelyn.
Se osoittaa oivasti ihmisen ylemmyyden eläimiin nähden.
Hän ei ainoastaan säilynyt hengissä. Hänestä tuli niiden valtias.
Onko hän terve? Onko hän normaali?
Hän on kuulemma ainutlaatuinen...
...nuorimies.
Mutta... apinoita.
Tervetuloa kotiin, herra!
-Tämä Darnot... -D'Arnot.
...ansaitsee jonkin palkkion.
Voisimmeko järjestää hänelle Maantieteellisen seuran mitalin?
Pitäisikö hän siitä? Selviän itsekin.
En halua vähätellä D'Arnot'n osuutta-
-mutta hän oli vain osa brittiläistä tutkimusretkikuntaa.
Kunnia kuuluu koko retkikunnalle, ei sen yksittäisille jäsenille.
Vaikka kaikki näyttäisi viittaavan siihen, että hän on pojanpoikanne-
-emme voi todistaa sitä.
Se olisi ehkä mahdollista, jos voisimme tehdä joitakin kokeita.
Hän saapui!
Näen kyllä heti, onko hän Greystoke.
Johnny! Oletko se sinä?
Tule esiin, jotta näen sinut.
Voi poikakulta.
Voi rakas poikakulta.
Kiitän teitä täydestä sydämestäni.
Tervetuloa, tervetuloa.
Eikö kaikki olekin aivan ennallaan?
Mennään yläkertaan. Näytän sinulle huoneesi.
Mahdatko sinä palella siellä?
-D'Arnot. -Sir Evelyn. Suokaa anteeksi.
Meidän täytyy puhua.
Muistatko tämän tytön?
Kuinka hän voisi muistaa, setä? Emme ole ennen tavanneet.
Tervetuloa kotiin, lordi Clayton.
Sekoitan hänet koko ajan poikaani. Tässä on Jane Amerikasta.
Olen hänen holhoojansa.
Isänne antoi sen minulle.
-Hän on kaunis. -Niin on.
-Tässä on monsieur D'Arnot. -Tämä on suuri päivä.
Sir Evelyn kertoi, miten olette auttanut lordia.
En sen enempää kuin hän on auttanut minua.
Olelle varmasti väsyneitä pitkän matkan jälkeen.
Näytämme sinulle huoneesi.
Varo portaita. Ne ovat liukkaat.
Minä laskin lapsena näitä portaita alas tarjottimella.
Tule, Johnny.
Tännepäin.
Tämä oli isäsi huone.
Siinä on sinun isäsi.
Hieno sotilas. Ja siinä on äitisi.
Kaunis tyttö.
-Osaako hän lukea englantia? -Osaa, hieman.
''John Clayton, Junior House, Eton. ''
''Pituushypystä 1870. ''
Pituushypystä.
Se oli mahtava loikka. Pirun typerää oikeastaan.
En osaa sanoin kuvata, mitä minulle merkitsee, että olet luonani.
Nähdään päivällisellä.
-Hyvää iltaa, lordi Esker. -Iltaa, Dean.
-Näytät upealta. -Kiitos, Charles.
-Eikö se olekin näyttävä? -Oikea kaunotar.
Johnny on täällä.
John.
Aivan, aivan. Vihaan lusikoita.
Tervetuloa kotiin, Johnny. En voi olla toistelematta sitä.
Tervetuloa kotiin, Johnny!
On kulunut jo valitettavan pitkä aika siitä, kun hän lähti viidakosta.
Haluamme kollegojeni kanssa tutkia hänet mahdollisimman pian.
-Lordi Claytonilla on oma tahto. -Niin tietysti.
Kysykää siis häneltä.
Älä anna tiedemiesten sorkkia. Hänet pitäisi lähettää Etoniin.
-Hän on ollut poissa jo tarpeeksi. -Niin olen.
Erinomaista.
Se on riippunut pari viikkoa. Makuun täytyy tottua. Maista ihmeessä.
-Se on lähes mädäntynyttä. -Sinun ei ole pakko syödä sitä.
-Haluatteko lisää? -Ei kiitos.
Kuka otti sitä viimeksi?
-Englantia... -Ei kiitos.
-Puhut kohta samoin kuin me. -Toivottavasti ei.
Englanti kuulostaa kauniimmalta ranskalaisaksentilla puhuttuna.
''Puhut kohta samoin kuin me. ''
''Makuun täytyy tottua. Maista ihmeessä. ''
Hämmästyttävää.
-Kuin ilmetty sinä, Esker. -Suurenmoista, John.
John osaa matkia eläimiä uskomattoman taitavasti.
Ihanaa. Mitä eläimiä osaat matkia?
Saisinko kuulla jotain?
-Kuka otti sitä viimeksi? -Saisinko...
Leikimme tätä leikkiä laivalla.
Hän lumosi koko miehistön.
Sulje silmäsi ja kuvittele olevasi Afrikassa.
Kaunista. Matki vielä jotain.
Sulje silmäsi.
Sangen todentuntuista.
Toivottavasti palaatte heti sopivan tilaisuuden tullen.
Mielihyvin. Kiitos teille.
Jane. Näkemiin.
-Pidä huolta hänestä. -Minä pidän.
Minä palaan takaisin, lupaan sen. Olet unohtanut sitten jo ranskan.
Au revoir.
Partaveitsi.
Peili.
Yksi hyvä neuvo, John. Älä koskaan itke julkisesti.
-Olet toisinaan niin julma, Charles. -Enkö ole oikeassa?
Poika on hyvä juoksija.
Phillippe!
Munuaisia.
Et kai aio jättää meitä?
Ymmärsin, että tätisi Baltimoressa kaipaa sinua.
Jään mieluummin talveksi tänne opettamaan Johnia.
Hyvä tyttö!
-Mitä siitä sanot, Johnny? -Se on hyvä.
Tomaatteja.
Ja savusilliä.
Puuroa kaiken kanssa. Taidan ottaa sitä itsekin.
-Charles. -Hyvää iltapäivää.
Opetteletteko tanssia?
-Hän on loistava tanssija. -Hyvä.
Amavero.
Johnny... Amavero.
Amaveris.
-Ama... -... verit.
Amavero. Minä olen rakastanut.
Amaveris. Sinä olet rakastanut.
Amaverit. Hän on rakastanut.
Saitko sen kiinni?
Päästä se vapaaksi.
Katso.
Johnny.
Hemmetin kapistus!
Charles.
-En odottanut sinua tänään. -Jane.
-Oliko metsällä mukavaa? -Erittäin.
Tulin käymään, koska minulla on tärkeää asiaa.
Olemme setäni kanssa molemmat huomanneet-
-että Clayton on kiintynyt sinuun hieman kuin koiranpentu.
Se on ymmärrettävää. Hän on yksin ja hiukan eksyksissä.
Tietysti, mutta olen huomannut, että sinäkin pidät hänestä.
Niin pidän, Charles.
-Mutta et siis sen enempää? -En. Miksi kysyt?
Toivottavasti hän ei ole liian riippuvainen sinusta-
-etenkin tämän asiani valossa.
Me kaksi sovimme selvästikin yhteen. Olen kiintynyt sinuun syvästi.
Saanko luvan pyytää lordi Greystokelta kättäsi?
Jane, tuletko vaimokseni?
-Kiitos, minä hoidan sen. -Kyllä, neiti.
Tämä tuli odottamatta, mutta vastaukseni on ei, ehdoton ei.
-Ennen Claytonia olisit myöntynyt. -Tuo ei ole totta.
-Minusta on. -Tämä ei liity Johniin.
Minä en vain rakasta sinua.
Olen pahoillani, Charles.
Sinulla on paljon opittavaa, viidakkomies.
Huhuu, vanha veikko!
Huhuu siellä alhaalla!
Kun olen saanut yhden kalan, alan heti himoita toista.
Minä pidän kalastamisesta, isoisä.
Tuolla luuraa vanha, ovela köriläs. Se ei ota pyydykseen.
Mennään katsomaan muuria.
Vahdi hevosia, Willy.
Hän on vähän hidasjärkinen.
Se ulottuu koko tilan ympäri.
Se pitää muut ulkona... ja meidät sisällä.
Tämä kaikki on sinun, Johnny.
Olen nähnyt, miten muut myyvät maitaan, vähän sieltä ja täältä.
Siitä se alamäki alkaa.
Myyvät palan kerrallaan, nakertavat reunoilta.
Lopulta heille ei jää mitään.
Älä koskaan myy, älä ikimaailmassa.
Tee kaikkesi, jotta se pysyisi eheänä. Ymmärrätkö?
Jotta pysyisit itse eheänä.
Maa on sukumme vaurauden perusta.
Tännepäin, olkaa hyvä.
Hyvää iltaa. Hauskaa joulua.
Te kaksi olette kyllä...
Kaikki taitavat olla saapuneet, vai kuinka?
Toivon mukaan.
Tulisimme toimeen mainiosti.
Iltaa, iltaa.
Näännyn kohta nälkään.
-Oletko maistanut joulutorttuja? -En.
Kuten kaikki tiedätte-
-tämä on minulle vuoden kohokohta:
Jouluaatto.
Minulla on usein ollut varsin vähän sanottavaa-
-mutta tämä on erityisen merkittävä vuosi.
Poikani palasi tänä vuonna Afrikasta-
-monen, monen vuoden jälkeen.
Joku voi sanoa, ettei vanhuksen pidä odottaa enää lisää ilonaiheita.
Näin voi hyvinkin olla, mutta minä toivon silti lisää.
Toivon voivani vielä joskus julkistaa hänen kihlauksensa-
-ja myöhemmin hänen perillisensä syntymän.
Malja teille kaikille.
Lapsuuden päivät...
Lapsuuden päivinä... Se oli huima lasku.
Näin sitä mennään.
Johnny...
Anna minun maata paikoillani.
Tunnen vain veren maun suussani.
En pitänyt siitä, että lähdit pois.
Olen niin iloinen, että palasit.
Taidan lähteä tästä itsekin-
-jonnekin-
-jonain kauniina päivänä.
Jonain kauniina päivänä...
Jane!
Älä sure, Johnny.
Minä rakastan sinua, Johnny.
-Phillippe. -Jane!
Olen kaivannut niin teitä kumpaakin.
-Miten sinä voit? -Kuten näet.
-Entä hän? -Päättele itse.
Hän ilahtuu nähdessään sinut.
Phillippe... mekin olemme kaivanneet sinua.
John.
Olen yksin, Phillippe.
Toit minut tänne etsimään perhettäni. Löysin vanhuksen. Hän on nyt kuollut.
Tämä ei ole minun kotini.
-Tämä ei ole minun kotini. -Se voisi olla.
Sinä olet ihminen.
Sinun täytyy hyväksyä se tosiasia.
Muuten et ikinä löydä kotia, et täältä etkä viidakosta.
Sinun täytyy päästä näiden tapahtumien yli.
Sinun täytyy hyväksyä menetykset ja tuska ja luoda jotain uutta.
John, älä luovuta näin helposti.
Muuten kaikki saavutuksesi ja kaikki työmme on ollut turhaa.
-Minä jään auttamaan sinua. -Hoitajananiko?
-Sinä et tarvitse hoitajaa. -En niin.
Älä koskaan myy, älä ikimaailmassa.
Tee kaikkesi, jotta se pysyisi eheänä. YmmärrätkÖ?
Jotta pysyisit itse eheänä.
Älä sure, Johnny.
Minä rakastan sinua, Johnny.
Voit lähteä, Iris.
Johnny.
Mukavaa, että pääsitte tulemaan. Saanen onnitella kihlauksen johdosta.
-Toivotan teille mitä parhainta onnea. -Kiitos.
Uuden siiven avaaminen tähän upeaan rakennukseen-
-mahdollistaa entistä useampien lajien esittelyn.
Monet näytteistä on kerätty Länsi-Afrikan tutkimusretkelläni.
Se toteutettiin täysin Charles Darwinin hengessä-
-jotta ymmärtäisimme oman lajimme syntyä.
Hankkeen toteuttaminen museon arvon mukaisesti on vaatinut rahaa.
Se olisi ollut mahdotonta-
-ilman edesmenneen Greystoken kreivin anteliasta tukea.
Minulla on ilo pyytää hänen pojanpoikaansa, nykyistä kreiviä-
-julistamaan Greystoke Gallery avatuksi.
Leikkaisitteko nauhan?
Mennään tästä vasemmalle.
Tunnistatte kenties joitakin näistä näytteistä.
Tässä ovat haukat. Esittelin juuri tätä ornitologista vitriiniä.
Se näyttää hieman makaaberilta. Siinä on lähinnä luita ja nokkia.
Suurennuslasilla voi nähdä nokassa olevan ulokkeen-
-jolla lintu rikkoo munan.
Tämä on yksi laajimpia... Miss Porter.
Tämä on Euroopan laajimpia yksittäisiä kolibrikokoelmia.
-Tuo sinirintainen yksilö on... -Anteeksi.
Asia koskee lordi Greystokea.
Suokaa anteeksi. Jackson! Harrison!
Harrison. Hakekaa lisäjoukkoja.
John kiltti, älä.
Vartiomies.
Menkää kauemmas!
Ei, ei...
Hän oli minun isäni!
Vaikka hän on oppinut tämän absurdin yhteiskunnan mutkikkaat tavat...
...hän on silti viidakon tuotos.
Sen me näimme eilen. Selkeästi.
Minä näen asian toisin.
Emme voi syyttää yhteiskuntaa kurittomien ihmisten teoista.
Hänen pitäisi jäädä kahdestakin syystä. Ensinnäkin tieteen vuoksi.
Kenen tieteen?
Teidän tieteennekö? Suuren brittiläisen tieteen?
Ja toiseksi, koska lähteminen merkitsisi tappiota.
Arvasin, että sanoisitte noin.
Se, mikä on hänelle suuri saavutus, on teille tappio. Syytätte häntä.
Kuinka tyypillistä.
Kuinka traagista.
Kuinka perin englantilaista.
Hän on Greystoken kreivi, monsieur D'Arnot.
Hänellä on valtavasti maata, omaisuutta, valtaa.
Teistä sellainen on kenties absurdia-
-mutta hänen on täytettävä paikkansa yhteiskunnassa-
-kuten hänen esi-isänsä ennen häntä.
Hänen on päästävä lapsuutensa vastoinkäymisten yli.
Ja mikä vielä tärkeämpää, hänen on osoitettava se julkisesti.
Voi luoja.
Hän voisi tietysti jäädä tänne.
Te ja kaltaisenne pitäisitte häntä pilkkananne, käyttäisitte hyväksenne-
-tekisitte hänellä kokeitanne.
Vannon tekeväni kaikkeni suojellakseni häntä moiselta hyväksikäytöltä-
-moisilta loukkauksilta!
Isä! Äiti!
Perhe, perhe, perhe!
Äiti! Isä! Perhe!
Isä!
Perhe!
Eläin!
Hänen on saatava päättää itse.
Haluan hänen jäävän mutta haluan myös, että hän on onnellinen.
Tärkeintä on, että hän saa olla oma itsensä, olla eheä...
-Minä lähden kotiin. -Ymmärrän kyllä...
...että eiliset tapahtumat Lontoossa järkyttivät teitä.
Neuvoisin silti, ettette tekisi nykyisessä tilassanne päätöksiä-
-jotka saattavat vaikuttaa tulevaisuuteenne.
-Minä lähden kotiin. -Lordi Greystoke...
Minun on parasta lähteä, sillä tiedän nyt, kuka minä en ole.
Te olette Greystoken kreivi!
Minun toinen puoleni on Greystoken kreivi.
Toinen puoleni on villi.
Minä lähden takaisin.
Omistettu RALPH RICHARDSONIN muistolle